Richard.
Richard! Richard!
Hei! Richard!
Rich!
Nei!
Richard!
Nei.
Nei, vær så snill... Vær så snill.
Nei!
En sann historie
Fem måneder tidligere
- Ha det! - Takk. Ha det bra, Tami.
- Ha det, dere. - Ha det!
Bonjour.
Hvilket... yrke har du?
Det som måtte bidra til å nå det neste reisemålet.
Hvor lenge skal du være her i Tahiti?
Aner ikke.
Hva er reisemålet?
Greit.
- Hvorfor Tahiti? Hva brakte deg hit? - Jeg kom vel med vinden.
Jeg var kokk på en skonnert og ville ikke reise hjem ennå.
- Hvor er du fra? - San Diego. California.
Fint der. Når skal du hjem igjen?
Aldri. Når jeg har sett verden, kanskje?
Hei, du. Hvorfor heter båten Mayaluga?
- Det er siswati. - Jeg er nyzealandsk, du må oversette.
"Den som krysser horisonten".
Vil dere hjelpe meg, jenter?
- Jøss. Så nydelig den er. - Takk.
- Hva heter du? - Richard.
Jeg heter Deb.
- Dette er Tami. - Hei.
Tami. Takk.
Bare hyggelig.
- Ses. - Hyggelig å treffe deg.
I like måte. Vi ses vel.
- Hei. - Hei!
Jeg tenkte du kunne trenge dette.
- Så omtenksomt. Takk, Tami. - Ingen årsak.
Liker du... fisk?
Jeg er faktisk vegetarianer. Så...
- Ja... - Jeg liker dem levende!
Jeg ville bare høre om du ville spise... tidlig middag.
Men siden du... Jeg kan lage en ordentlig god vegetarvariant.
- Det høres kjempebra ut. - Så fint! Solgt.
- Takk. - Avtale, da.
Skal jeg ta med meg noe annet?
Grønnsaker...
Det kan jeg fikse.
Så mange steder du har vært! Kult! Alle med denne båten?
- Bare jeg og henne. - Hvor fant du henne?
Jeg har faktisk bygd den. Jobbet på et verft i Sør-Afrika.
Har du bygd båten?
Det er ikke småtteri! Imponerende.
- Det er det vel ikke? - Jo!
Takk.
Skål.
Hvordan er det å seile der ute helt alene?
Trasig.
Kaldt. Fullstendig gyselig.
Gi deg. Mener du alvor?
Ja! Enten blir man solbrent, lider av søvnmangel eller sjøsjuke.
Som regel alle tre samtidig. Og... alltid sulten.
Alltid våt. Og etter noen dager kommer hallusinasjonene.
- Ikke de morsomme, vil jeg anta. - Hadde det vært så vel!
Hvis det ikke er morsomt...
hvorfor gjør du det da?
Det gir en følelse...
En følelse som jeg ikke kan beskrive.
Intens. Den endeløse horisonten.
Etter et par dager føler jeg meg som født på ny. Da er det bare en selv.
Vinden og lyden av båten som skjærer gjennom vannet.
- Beklager. Det var ufattelig tåpelig. - Nei. Ikke i det hele tatt, faktisk.
Du må også være seiler, da?
Jeg liker å seile, men er ingen seiler.
- Gi deg! Klart du er det. - Ikke som deg!
Jeg tror deg ikke.
Skal vi ta en tur utpå?
- Med en gang? - Klart det.
Vi kan dra ut med en gang eller i morgen...
- Ja! - Bra, babe! Dette kan du!
Storseilet blafrer, skal jeg stramme skjøtet?
- Trodde ikke du var mye til seiler! - Nei.
Jeg lærte litt på skonnerten, men jeg har aldri krysset horisonten.
Sånn, ja...
Richard!
Hvor er du?
Mayday, Mayday. Dette er seilbåten Hazaña!
Er det noen som hører meg? Hallo?
Siste posisjon var 129° vest og 12° nord. Er det noen som hører?
Hallo?
Mayday!
Mayday...!
Er det noen der? Forloveden min...
Båten synker! Mayday!
Hvor er du?
Hvor fører du meg?
Dette er uvirkelig.
Jøss.
- Du hopper ikke, vel? - Selvfølgelig ikke.
Gi deg.
- Fly me to the moo... - Nei, nei...!
Tami!
Herregud, da.
Tami! Tami, er alt i orden?
- Hvor er du blitt så vill? - Hva? Hva mener du?
Jeg har aldri truffet noen som deg.
- Fryktløs som en kar. - Som en "kar"?
Jeg aldri truffet en som deg. Følsom som en kvinne.
Lettbåten.
Å, gud!
Rich, du...
Kom igjen...
Dritt!
Nei, nei. Nei!
Den driver av!
Stans!
Jeg kommer! Jeg må bare reparere!
Sånn. Vi må få deg i gang.
Ser bra ut.
Faen ta!
Hva er dette, da?
Jeg fant fokken!
Så skal vannet ut.
Ja. Dette klarer vi.
Bli stående. Nei, nei, nei!
Bli stående.
Nei, nei! Samarbeid litt.
Ser bra ut.
Greit, baby. Vis hva du er god for.
Jeg kommer, baby!
Hva er dette, da?
- Til meg? - Til deg.
Det er ikke fødselsdagen min.
Jeg så den i et utstillingsvindu og tenkte på deg.
- Du likte den ikke. - Jo, den er kjempefin! Helt nydelig.
Ok.
Richard! Vi er nesten framme!
Vent litt!
Herregud, du lever! Herregud!
Å, gud.
Hei. Hei.
Hei. Her er jeg, her er jeg.
Se på meg. Det blir bra.
Alt blir bra.
Det går bra.
Ok, fortell. Vet du... hvilken blomst det er?
Det er en plumeria, vel?
- Det er en frangipani. - Hva?
En frangipani.
- Et øyeblikk. - Er det det den kalles?
Kjærlighetens blomst.
Jeg tror Gud skapte dem for å døyve søppelstanken.
Min avdøde mor sa at ingenting går raskere gjennom livet.
I løpet av én dag kan den åpne seg, endre farge...
visne og så dø.
- Det du sier iblant... - Venstre eller høyre?
- Hvordan det? - Det er veldig viktig. Du kan velge.
Velger du venstre side, -
- betyr det at du teknisk sett er opptatt og sammen med noen. Så det er...
- Vel... - Ja! Et klokt valg.
Sju år? Jøss.
Det vil si at da du begynte på Mayaluga, feiret jeg 16-årsdagen min.
- Ja. - Å jøss.
Var 16-årsdagen din fin, da?
Nei. Mamma tok meg med på bar.
Jeg fikk i meg ti melonlikør-shots.
- Den verste bakrusen jeg har hatt. - Så moren din er vilter?
- Ung til sinns. - Hun var bare ung.
- Hun var 31. - Da du ble født?
Nei, den kvelden. Hun var 15 da jeg ble født.
Smelt på tjukken som tenåring. Fikk meg på ren trass.
Pappas foreldre oppdro meg.
- Hvordan var det, da? - Jeg visste ikke om annet.
Jeg prøvde selvfølgelig å rømme.
Men mamma var flyvertinne, og jeg følte at jeg måtte bli hjemme.
At jeg skyldte henne å fullføre videregående.
- Det høres fornuftig ut. - Det gjør vel det.
Den dagen jeg tok eksamen, stakk jeg.
Venninna mi og jeg sparte til en heftig buss.
Dro over grensa til Todos Santos og bodde på stranden noen måneder.
Vi startet et salsakompani og surfet hver eneste dag. Det var...
Det var fantastisk.
Planen var å bli i et halvt år, men det har gått fem år, og... Her er jeg.
Her er du.
Klar for en svingom, sjøulk?
- Beklager. Kan jeg få si nei? - Jo, jo.
Du er advart!
Beklager, bedre blir det ikke.
Nei, du klarer nok mer. Det vet jeg.
Du er en mye bedre danser.
- Det er kjolen. - Det er det.
- Det var derfor du kjøpte den. - Avslørt.
- Tami... - Ja?
Vil du seile verden rundt med meg?
Pust ut for meg.
Det går fint. Det er gjort.
Bare pust.
- Hva? Hva er det? - Ribbeina, ribbeina.
Herregud.
Legg armen rundt meg. Klar? Én, to, tre.
Løft!
- Fatu Hiva, da? Vi kan seile dit først. - Det kan gå.
Bare ikke via Hanavave. Det er blitt et hull.
- Hva trekker folk dit? - Bedre ankerfeste.
- Latsabber. - Omoa Bay, derimot, det er... parfait.
- Å? Er det strendene? - Ja, de er mer enn fantastiske.
- Deux, s'il vous plait. - 36.
Japan, da? Jeg har alltid hatt lyst til å dra dit.
- Tuller du? Det er førstevalget mitt. - Er det sant?
- Vi må dit. Hvor langt er det dit? - En evighet. Spiller det noen rolle?
- Jeg vil reise overalt med deg. - Vi gjør det.
Richard!
Tally-ho!
- Hvor i helvete har du gjemt deg? - Overalt.
- Godt å se deg, Richard. - Det var like før jeg ringte kystvakta.
- Unnskyld, dette er Tami. - Hei.
- Christine. Peter. - Hei. Gleder meg.
- Hvordan har dere hatt det? - Veldig bra. Bli med og ta en kaffe.
Godt vi traff deg. Det er noe vi vil spørre deg.
Vi må plutselig hjem til London, og vi ville spørre deg...
Vi har prøvd å finne noen. Jeg vet ikke om du vil.
Kunne du tenke deg å seile Hazaña til California for oss?
Vi betaler 10 000 dollar og første klasse tilbake.
Alvorlig talt... Dere tuller!
Nei, kamerat. Hva sier du?
- Hvor i California? - San Diego.
Jøss!
Jeg skal jo være takknemlig...
men kan det være mulig å få to returbilletter?
- Avtale. Det er det. - Det er det. Ypperlig.
- Når drar dere? - Seinest neste uke.
Vi vil ikke presse dere, men det er fint å få vite når dere kan dra.
Ja, det kan vi gjøre. Vi kan...
gruble litt på det.
Drivende i 2 dager
Sikker på at jeg skal ta meg av beregningene? Jeg er drittdårlig i matte.
Du klarer det hvis du virkelig vil.
Det sa mamma også.
Så sa hun at jeg var for egenrådig.
Jeg skulle ønske jeg var mer som henne.
Da hadde jeg hatt barn nå. Bodd i enebolig et sted.
Jeg hadde vært på sjøkrigsskolen hvis jeg hadde hørt på faren min.
Men jeg ville leve mitt eget liv.
Vi er...
Vi er veldig langt mot nord.
Ja, vi driver jo. Hvor langt?
Mye lenger enn jeg trodde.
På hvilken lengdegrad?
18° nord.
Det er et søkeområde på 4000 km².
Vi kommer til å dø her.
Det er ingen flyruter her.
Ingen skipsleder.
Tami.
Ingen vet at vi er her.
Det går fint.
- Hei. - Hei.
Er alt i orden?
Jeg vil ikke føle det som jeg følger deg i opplevelsene dine.
Jeg skjønner at det er en kul mulighet.
Men...
Jeg har ikke tenkt meg hjem ennå.
Det er ikke den retningen jeg vil dra.
Og hvis det er det du vil, så...
Jeg er lei for det.
- Jeg drar ikke. - Det er ikke det jeg ber deg om.
Nei.
Jeg har seilt halve verden rundt for å finne deg.
Jeg gir ikke bare slipp på det.
Hva er det?
Kan jeg få se den svære båten?
Båten er 55 fot lang.
14 sekunder.
Det betyr at vi gjør omkring 2-2 1/2 knop.
Vi kan nå San Diego på 25 dager.
Men med motvind kan det ta måneder.
- Hva om vi ikke seiler til San Diego? - Hva mener du?
Jeg mener...
Hva om vi seiler vestover til Hawaii? Som sjøfarende gjorde i gamledager.
De fleste overlevde ikke. Bommer du på Hawaii...
er det tomt hav til Japan.
Det er som et langskudd mot et bevegelig mål.
- Bommer vi på Hawaii, dør vi. - Det blir 450 nautiske mil ekstra.
Ja, men da har vi strømmen og vinden med oss.
Ok. Drei vestover langs den 19.
Ja...
Da vi la til, ropte jeg: "Godt å være i Rangiroa!"
En kar i nærheten ser på kona og sier:
"Dere er ikke på Rangiroa, men Apataki."
- Det er 100 nautiske mil unna. - Ja visst.
- Mitt livs lengste seilas. - Beklager det, elskede.
- Skål, dere. - Skål.
Kan jeg spørre hvorfor dere haster til London?
- Christinas far. Han er ikke frisk. - Det var leit.
- Blir han bra igjen? - Han er 94. Et langt liv.
Vi ville blitt veldig takknemlige, Richard.
Jøss! Dette er nydelig.
Vi er tom for ingefærøl. Vi går på klubbhuset.
Lat som dere er hjemme. Vi er tilbake om en stund.
Vel? Hva syns du om den svære båten, da?
Jeg syns at 3500 nautiske er galskap.
Ja, men...
På én måned tjener vi nok til å reise et år.
Å? Et år?
Hvem har sagt noe om et år?
- Hvorfor prøver du å bli kvitt meg? - Hvorfor prøver du å ligge med meg?
Oi. Her?
Det er jo vår båt nå, så hvorfor ikke?
Så du er med?
Bare på grunn av flybillettene på første klasse.
Etterpå, din gamle gris.
Mamma. Beklager at det er lenge siden sist.
Jeg ville bare si fra at jeg kommer hjem.
Jeg skal seile en fantastisk lystbåt herfra til San Diego.
Seilasen tar omkring 30 dager. Forhåpentligvis er vi der til halloween.
Kom igjen!
Ser ut til at vi har en kvart tank vann!
Jeg håper virkelig at du er i byen, for jeg har med meg kjæresten min.
Han heter Richard. Han er litt eldre. Han er fra England.
Vi har bare vært sammen i noen måneder, men...
Det føles virkelig som han er den rette.
Bon voyage, kjærestepar!
Det får vi se når vi har krysset Stillehavet sammen.
Jeg gleder meg til å se deg, bestemor og bestefar.
Pappa -hvis han er der.
Ses snart. Jeg er så glad i deg.
Det var det. Vi har spist alle ferskvarene.
Huff da.
- Er dette alt? - Det er alt jeg klarte å redde.
Her. Du må drikke dette.
Kom igjen.
Lukk øynene.
Klarer du å elske meg enda høyere?
Se. Lukk opp øynene.
Er det peanøttsmør?
- Vil du ha hjelp? - Nei, det går bra.
Hvor høyt elsker du meg nå?
Er det godt?
Så godt!
Herregud!
Dæsken.
- Hva sier du til det, da? - Så rødt.
Ville du beskrevet et bilde av Monet sånn? "Rødt".
Ja, hvis det var rødt, så.
Nei, solnedgangen er ikke rød. Den er...
Rødbetefarget granateple.
Mine damer og herrer! Bob Ross!
- Den har en rødbete... - Den er rød!
med en smule mandarin og lin.
Og bitte litt karneol.
- Rødt. - Aften rød...
gjør morgen søt.
Hvem faen er Bob Ross?
- Vet du ikke det? - Burde jeg vite det?
Han er kitschmesteren. Han er dagens Monet.
Du hadde elsket ham.
Vent nå litt...
- Vent, la meg se deg! - Nei!
- Kinnene dine er... - Røde!
Slett ikke røde. Litt mer som...
en fresende nyanse av lakseketsjup.
Drivende i 5 dager
Tam? Hva er det?
Vent litt.
Vi er 50 nautiske mil ute av kurs. Og vi har mistet en breddegrad.
- Hvordan da? - Jeg vet ikke.
Enten er det klokka som ikke går riktig eller så har jeg rotet med beregningen.
Vi er over 1600 nautiske mil fra Hawaii. Det dustete roret gjør det ikke bedre!
Det er umulig å holde kursen.
- Vi må rasjonere. - Vil du sulte i hjel?
- Vær offer, du. - Det er ikke noe jeg velger selv!
Hold kjeft!
Går det bra?
Det sitter et seil i roret. Jeg får det ikke løs.
- Kanskje det bare må henge på? - Og skape så mye motstand?
Drivende i 10 dager
- Babe... - Hvordan ser det ut?
Det går bra.
- Er alt i orden der nede? - Ja.
Det begynner å bli lite vann.
Sju bokser med sardiner.
Og ni bokser...
med gudene vet hva.
- La oss håpe det er fersken. - Jeg tror dessverre det er bønner.
Tre bokser med hermetisk kjøtt.
Gudskjelov ble ikke salsaen knust. Dette varer knapt ei uke.
Vel...
Vi kan spe på med protein.
Nei. Jeg tar ikke livet av fisk.
- Hvorfor? - Jeg ikke vil la dem lide.
- Det er ikke nok mat helt til Hawaii. - Det vet jeg.
Beklager.
Ribbeina mine er brukket.
Beinet er knust.
Jeg er bare dødvekt.
- Bare slapp av. - Det er lett for deg å si!
Husk at det kunne vært verre. Du kunne ha sultet i hjel.
Jeg klarer det ikke! Det er for vanskelig.
Det er greit.
Jeg klarer det ikke.
Drivende i 18 dager
Hva er det som skjuler seg her?
Hva?
Er det mulig? Dette er gull.
Tuller du med meg?
Nå blir det fest!
Et lite hint av menneskelighet.
Jeg skulle ønske at du ikke hadde truffet meg.
Da hadde du sluppet denne smørja.
Da hadde jeg ikke hatt oss å tenke tilbake på.
Jeg ville ikke ha byttet bort dette for alt i verden.
- Gi deg. - Babe?
- Kan jeg spørre deg om noe? - Det er klart.
Hvordan døde moren din?
Vil du vite det?
Du trenger ikke. Jeg er bare... nysgjerrig.
Da jeg var sju, hengte hun seg.
- Hva? - Ja, men det går bra.
- Det er mange år siden. - Så fælt.
Men den første som dør, skal jo være gammel.
Faen ikke moren din.
Men det jeg har gjort i årenes løp, er liksom...
- Å internalisere på en måte. - Internalisere hva?
Stemmen hennes. Tror jeg... ja.
I tankene ber jeg henne fortsatt å ta en titt på ting.
Jeg savner at hun forteller om noe er rett... eller galt.
Hva sier hun nå, da?
"Det er sant som de sier, ikke sant? Menn vil egentlig gifte seg med moren."
Å faen. Fridde jeg nettopp til deg med min døde mors stemme?
Å, gud!
Ok. La meg... La meg få prøve en gang til.
Jeg elsker deg.
Og jeg vet at jeg vil være sammen med deg i all evighet.
Så...
Herregud...
Vær så snill å gifte deg med meg.
Du skal ikke si "være så snill". Det er som du ber meg om en tjeneste.
Men... Ja! Ja.
- Skal jeg...? - Selvfølgelig.
Unnskyld. Den ble for liten.
- Har du lagd den selv? - Ja.
Men når vi kommer til USA skal du få en ekte.
Nei.
Den er perfekt.
Drivende i 29 dager
Herregud!
Hei!
Hallo!
Hei!
Jeg er her!
Stans! Hallo!
Nei! Nei! Nei!
Nei!
Nei, nei, nei...
Hvordan er det mulig at dere ikke ser oss? Vi er jo her!
Hvor ble det av dere?
Hallusinasjoner?
Hallusinerer jeg?
Herregud, vi kommer til å dø her ute! Vi kommer til å dø!
Det kan hende.
Du må ikke si sånn!
- Vil du heller at jeg skal ljuge? - Ja, vær så snill! At det ordner seg.
- Si at det ikke er på ordentlig. - Hva betyr "på ordentlig"?
Vi er antakelig døde allerede.
Utmattet. Dehydrerte.
I ørska.
Ja. Men du er ikke død.
Våkn opp. Baby, du må drikke litt vann. Gap opp.
Litt til. En gang til.
- Du må spise. - Det er viktigere at du spiser.
Det er mer enn nok til meg.
Gap opp.
Fanken, ta en bit.
Du må spise.
- Lot du meg sove hele natten igjen? - Ja.
Og enda en natt.
Og enda en dag.
Bare vekk meg når vi kommer til Hawaii.
Vet du hva? Det er bare 600 nautiske mil igjen.
- "Bare"? - Ja, bare, baby.
Nei, nei. Hold deg våken. Se på meg.
Se. Se, se, se.
Jeg...
Det er jeg som krysser horisonten.
Jeg er en ekte sjømann.
- Hva var det? - Babe, dette må du se!
- Er det en landfugl? - Ja.
- Hva gjør den så langt fra land? - Må ha blitt blåst hit.
- Helt fra land? - Det tror jeg.
Det er merkelig, hva?
Bør det uroe oss?
Ta rattet. Jeg skal sjekke det.
Varsel for Sør-Stillehavet.
Et tropisk lavtrykk utenfor Mellom-Amerika.
Nå klassifisert som kategori 4. Det tiltar raskt i styrke.
12° nord, 107° vest. Går vestover med 12 knop.
Det er ikke bra!
- Hei! - Et lite øyeblikk, er du snill.
Vår posisjon er 11° nord, 123° vest.
Over 850 nautiske mil fra stormsenteret.
Det burde dø ut før det når oss, men... vi må følge med.
Kan vi ikke bare endre kurs? Nordover. Unngå det verste. Hva tror du?
Ja, det gjør vi.
Vi må sikre alt.
- Ja, vi må baute først. - Greit, da slår vi.
Ok, lås roret.
Vi må ikke ha ting flygende omkring hvis uværet treffer oss.
Jeg tar det!
Drivende i 33 dager
Se der. Våkn opp.
Hvordan vil du beskrive den?
Det er rosa absint.
Og blodrøde ringblomster. Og... hawaiiske forringelser.
Den er rød.
Sa du rød? Har jeg fått overtalt deg?
- Tami, den er rød. - Ja, det er den.
Endelig. Den er rød. Den er rød...
Morgen rød...
gjør aften bløt.
Enda et fordømt uvær?
Hei, babe.
Herregud. Kjære vene, du er brennhet.
Det blir bra.
Jeg setter opp beskyttelse mot uværet.
Slipp ut skjøtet!
- Hva? - Slipp skjøtet! Nå!
Greit!
Hjelp meg! Ta av fallet!
- Det er løst! - Hjelp meg!
Det er bare en byge.
Det er utrolig. Et lite laken kan få hele verden til å forsvinne.
Ser du?
Da jeg var liten...
kom faren min på besøk hos besteforeldrene mine.
Vi visste aldri når, han bare dukket opp.
Når han kom, ble jeg så glad.
For han var den jeg likte aller best i hele verden.
Vi dro og surfet, og han kjøpte iskrem til meg.
Dagen etter var han alltid borte. Vi visste aldri hvor, han forsvant bare.
Og etter at jeg var omkring ti...
sluttet besteforeldrene mine å slippe ham inn. Han ble fly forbannet.
Ropte og skrek...
Jeg hørte mye som småjenter flest slipper å høre.
Men mens det sto på... gikk jeg inn på badet.
Jeg låste døra og la meg i badekaret.
Jeg hengte et teppe over dusjstanga.
Og så lot jeg som jeg var et helt annet sted i verden.
Det kan vi gjøre nå.
Vi kan late som vi er et annet sted.
Orkanen Raymond er nå kategori 4.
Mayday, Mayday! Dette er seilbåten Hazaña. Hører dere meg?
- Vi må sørvestover! - Er du sikker?
Greier vi ikke oversiden, kan vi kanskje snike oss nedenfor!
Hva sa du?
Ikke noe, bare...
Ta med nødpeilesenderne!
Jeg elsker deg.
Skal jeg ta det?
- Jeg tar det! - Vær forsiktig!
Hold deg fast! Hold fast!
- Har deg! - Richard!
Det går bra.
- Går det bra? - Ja!
- Trodde jeg skulle miste deg! - Du mister ikke meg!
- Gå under dekk! Det er tryggere! - Ikke uten deg!
- Vi kan gå rundt! - Den retter seg opp igjen! Gå ned!
- Jeg går ikke fra deg! - Gå under dekk nå!
- Å herregud! - Tam, gå ned nå!
Du må inn! Fort!
Her! Ta på deg sikkerhetsselen!
Tam...
Tami.
Reis deg.
Nå.
Richard.
Jeg gir slipp på deg nå.
Jeg vil elske deg i all evighet.
Og etter noen dager kommer hallusinasjonene.
Klarer du å elske meg enda høyere?
Hadde jeg ikke truffet deg, ville jeg ikke hatt oss å tenke tilbake på.
Jeg ville ikke byttet bort dette for alt i verden.
Jeg må klare dette alene nå.
Drivende i 41 dager
Hei! Du er tilbake.
Hva gjør du her?
Hvor kom du fra?
Går det bra?
Ok, vi har deg.
Fest lina.
Richard Sharp ble skylt over bord og omkom under orkanen. Han var 33.
Tami Oldham overlevde alene til sjøs i 41 dager. Hun var bare 24 år.
"En stemme sa at jeg måtte overleve"
Richard holdt meg i live
Tami har fortsatt å seile helt fram til i dag.
Tekst: Johannes de Vries Medietext